- Ska jag hjälpa till? - Det kan du.
- De här behövs inte? - Nej.
För de kontrollerar grisarna.
Är du irriterad över att mr Mason fick Yew Tree Farm?
Jag är irriterad över att ni fixade det när jag var i London.
Nej, han är en bra man och grisar är hans specialitet.
Inte undra på att du blev övertygad.
Nu när du har gjort dig hemmastadd, vad blir din nästa uppgift?
Du har inte gjort mycket med verkstaden så jag börjar med den.
Min tanke är att ha den i egendomens utkant med tillträde från byn.
- För förbipasserande? - Varför inte?
Är pappa redo för det?
Du måste vara varsam med honom.
När flyttar mr Mason in?
Hans utrustning är redan där. Och Drewes åker på onsdag.
- Så ingen mening att vänta. - Hans gamla gård då?
Mr Henderson tar över marken.
Han ska flytta in sin farbror i huset, må det göra gott.
Nej, behöver inte vara bitter nu. Det har löst sig bra.
- Du har rätt. - Vet du vad?
Vi kan väl gå över den dagen?
Vi tar picknickte och hjälper honom.
Jag kan komma. Ett par händer till.
Och väldigt välkomna, utan tvivel.
Goda nyheter?
En vän ska vara i London. Han vill träffas.
- Han? - Det är inte så.
Det är Bertie Pelham, mäklaren från Bancaster Castle.
Jag minns honom. Han fotade med oss.
Och han hjälpte tidskriften under den hemska natten.
Änkegrevinnan.
Hallå, farmor. Vad gör du här?
Min kära, jag behöver en tjänst.
Är Cora i närheten?
Nej, hon har en välgörenhetssak i byn.
Åh, bra.
- Jag gillar inte hur det låter. - Jag går.
Hälsoministern kommer på besök.
- Mr Chamberlain? Tror inte det. - Hör på.
Han är på inspektionsturné i norr.
Han vill se vad som har hänt sen kriget.
- Verkar förnuftigt. - Jag vill att han kommer hit.
Att han lyssnar på våra argument mot York-sjukhusets planer.
- Vad är poängen? - Var inte futtig. Du vet mycket väl...
att med ett ord från Westminster överges planerna.
Varför skulle han säga ett ord och varför skulle han komma till Downton?
Neville Chamberlains fru föddes Anne de Vere Cole.
Gissa vem som var hennes gudfar.
Gissa åt mig.
Din bortgångne pappa.
Den sjätte earlen av Grantham.
Han och hennes far tjänstgjorde i Krim när de var unga.
Jag har känt henne sen födseln.
Jag medger att jag är intresserad, men chansen att få hit honom-
- är inte större än för en katt utan klor i helvetet.
Vi får se.
Mr Carson föreslog att vi äter middag i stugan.
Så jag tänkte be dig om råd.
Blir det regelbundet?
Jag tror inte det. Nån gång då och då.
Det finns paté och kotletter över. Jag ordnar en korg.
- Det vore så snällt. - När lagade du mat senast?
Det har hänt...
Visst, som vi alla vet kan vem som helst laga mat.
Var inte sån.
Det är inte min idé.
- Men det kan bli trevligt. - Mrs Patmore är avundsjuk.
Det är hon säkert inte.
Men jag vore tacksam för korgen.
Det kanske jag är.
- Jag glömde nästan. Killen, Henry...? - Talbot?
Han ringde medan du var ute.
Han ska vara i Yorkshire på onsdag för att-
- titta på bilen och vill att du ser honom göra det.
Att se honom titta på en bil?
Inte riktigt. Han kör runt den på en bana i närheten.
- I Catterick. - Testar köregenskaperna.
Jag kan köra dig.
- Kan du det? - Jag vill se det.
- Du då? - Jag är i London på onsdag.
- Edith har en träff. - Nej, inte alls.
- Självklart inte. - Vad menar du?
Dr Clarkson verkar ändra sig.
Isobel tar honom på en drink med Dickie Merton.
Det var därför mamma besökte henne.
- När då? Vad ville hon? - Neville Chamberlain kommer norrut.
Hon vill att han dinerar här så hon kan få hans stöd.
Är han på turné är det för sent att ändra i schemat.
Det var det jag sa.
Hon tror hon kan övertala honom.
Är det fel att hoppas hon har fel?
Något intressant?
Konstapel Willis säger att han hämtar mig på onsdag kl. 09.00-
-för att åka till York för rättegången.
- Vill du att jag också kommer? - Kan du få ledigt?
Jag kan fråga. Du borde inte behöva åka ensam.
- Vilken rättegång? - Ms Baxter har kallats...
som vittne på onsdag. Jag vill...
- hålla henne sällskap. - Det bör du.
- Mr Carson förstår. - Jag är bara karaktärsvittne.
De kan göra stor skillnad.
Vad vill de att du vittnar?
En man står inför rätta för stöld och jag...
- Jag kände honom en gång. - Påverkar dina ord utgången?
- Möjligtvis. - Du måste tänka igenom det noga.
Hon har tänkt igenom det, mr Bates, väldigt noggrant.
- Var var du? - Förlåt, mr Barrow.
Det var kaffe åt familjen, så Andy klarade det.
Han kan det. Men jag avgör det, inte du.
Jag ska in till byn. Vill du följa med?
- Tack, men nej tack. - Jag trodde du behövde saker.
Inget brådskande. Visst.
- Är det allt? - Ja.
- Glad att se dig igen, Dickie. - Glad att vara här.
- Men det är bara om bråken. - Strunt i det.
Vi har med dr Clarkson för det är nåt som du-
-eller åtminstone Cora, vill höra.
Märker jag av att du byter sida?
- Kanske. - Har du berättat för min mor?
Stackare. Om han ändrar sig, låt oss inte fördröja honom.
Jag har ett meddelande.
Hon säger att hälsoministern gärna dinerar här på fredag.
Vad? Hur lyckades hon med det?
Måste ha varit utpressning.
- Det menar du inte. - Kan tänka mig det.
Fick hon honom att komma hit kan hon få honom fördöma planen.
Hon får inte det.
Jag vill att ni tre stöder mig.
AJ. aj, kapten.
Går mr Barrow dig på nerverna?
- Fast tidigare verkade du... - Nej.
- Det är inte så. - Han vill bara vara vänlig.
Jag vet. När jag kom hit var han snäll mot mig.
Så vad är det?
Jo...
Sen jag kom hit har jag fått veta mer om honom.
Vill inte prata i en dams närvaro.
Vi båda känner mr Barrow rätt väl.
Jag vill inte ge honom felaktiga idéer.
Vet inte om det är rättvist.
Det är bättre om han vet hur det är. Jag hyser ingen ovilja.
- Vi är de vi är. - Så sant som det är sagt.
Mina komplimanger till kocken.
Som är mrs Patmore, inte jag.
Vad frågade mr Molesley?
Han vill göra ms Baxter sällskap till York på onsdag morgon.
- Tydligen sa du att hon kan åka. - Det har jag, ja.
- Låter du honom? - Varför inte.
- Vad är det för? - Willis behöver hennes hjälp.
Konstapel Willis igen?
Måste andra betjänter stå ut med att polisen kommer var tionde minut?
Inte ofta. Är du klar?
- Är de här nog tillagade? - Ja.
Ska jag hämta grönsakerna?
Den här tallriken är kall, vilket är synd.
Vad är det här?
Vad tror du? Grönsakspytt.
Som grönsak till lamm?
Jag gillar det till lamm.
Vi får inte låta det kallna.
Den här kniven kunde behöva slipas.
Allt i ordning för natten?
Ja, men hon sover inte en blund.
Hon är för irriterad, inte undra på.
- Vad hände nu? - Hon säger dr Clarkson...
har planerat att dumpa henne för mrs Crawley.
- Hon har sett det komma. - Vad?
Han vill inte försörja hennes nåd längre.
Vilken fräckhet.
Hetsa inte upp dig.
Vem tror han att han är?
Den viktigpettern.
Jag skulle hålla mig undan.
Utan tvekan.
Men du och jag tänker inte lika, mr Spratt?
När det gäller detta eller andra ämnen.
Jag önskar dig en god natt.
- När går ditt tåg? - KI. 09.00.
Ännu en tidskriftskris?
Nej, men jag intervjuar redaktörer.
- Kvinnor? - Kvinnor.
Jag godkänner. Lycka till.
- Vem är träffen med då? - Ingen träff.
Bara en vän, som jag säger hela tiden.
Vad sysslar du med? Har du inte nån plan med en racerbil?
Senare. Vi letar efter en plats för verkstaden.
- Vi åker till Catterick efter lunch. - Jag vill se Mason innan.
- Han flyttar in. - Bara grisarna är i ordning.
Du skämtar, men jag är bekymrad. Jag bad honom ta över-
-men grisskötsel kräver fysisk styrka.
Du har rätt. De är starka och farliga.
- Fråga om han klarar det. - Måste nog.
En dag med bilar och grisar. Vad kan toppa?
Vem äter hemma den här gången?
Ingen. Det är för att välkomna Daisys mr Mason. Han flyttar in idag.
Önskar honom allt gott från mig.
Hoppas han får det roligare än mr Carson.
- Hurså? Vad var på tok med det? - Inget...
förutom det faktum att jag inte verkar laga mat som hans mor.
Jag tror det korrekta svaret är att säga: "Män!" Och sucka.
Vad är det här?
Strunta i oss. Hur kan jag hjälpa till?
- Ms Baxter väntar mig. - Daisy, spring och hämta henne.
Ta hand om ms Baxter, konstapeln.
- Hennes sinne är väldigt skört. - Jag gör mitt bästa.
Men vi är ute efter en ful fisk som säkert snärtar.
- Och det skvätter på oss? - Lycka till, kära du.
Sätter vi en grind här är ni på en uppfart som går till huvudvägen.
Få el och vatten tillhandahållet från King's Barrow.
Vi kan väl ha verkstaden där?
King's Barrow är en aktiv gård.
Det finns ingen tillgänglig ledig mark.
Vi borde titta på kostnaderna.
- Bra av dig att följa med mig idag. - Bara trevligt.
- Men han vill inte ha mig där. - Nonsens.
Du har mycket mer gemensamt med honom än jag.
Är det seriöst?
Han är attraktiv och trevlig.
Det är skönt att minnas att jag är en rätt ung kvinna igen.
- Men det är allt. - Rätt ung?
Jag vill inte låta snobbig.
Men jag gifter inte ner mig.
Var mr Matthew Crawley så speciell på det viset?
Matthew var arvinge till earlskapet och egendomen.
Jag vill inte vara finare än min make, eller rikare.
Det kanske förvånar dig, men jag håller med om att balans är viktigt.
Att en inte bör vara mycket starkare.
Jag tror bara inte det har med pengar eller position att göra.
Var det så du kände för Sybil?
För er hade hon allt och jag inget.
Hon var en fin dam och jag mannen som körde bilarna.
Men det var inte sant för oss.
Vi var jämbördiga, Sybil och jag.
Hennes tro var stark. Min också.
Det var ett jämlikt äktenskap.
Vi var väldigt lyckliga.
Jag tror vi ser det nu.
Familjen, menar jag.
Inte först, det har du rätt i. Men nu.
- God dag på dig. - God dag?
Att du har fräckheten att tilltala mig.
- Ursäkta mig? - Dumpar min lady...
när hon har styrt byn sedan du åt gröt-
-i dalen med din mamma.
Jag behöver inte rättfärdiga mina handlingar.
För det kan du inte. Säg mig.
Skulle du kalla det tacksamhet?
- Jag skulle kalla det förräderi. - Skulle du?
Jag kallar det oförskämdhet till en oacceptabel grad.
Och jag är rädd att du inte har hört sista ordet.
Du ser väldigt munter ut.
Jag tror vi har skoj.
Dessutom har jag nyheter.
Arbetet på mitt hus är nästan klart.
- Det var snabbt. - Jaså? Det känns inte så.
Men det är nästan klart.
- Nu behöver du bara hitta kunder. - Men det är spännande, eller hur?
- Hörde du? - Att han ändrade sig? Ja.
Jag var i rätten. Kom precis ut.
När han hörde att du kom måste han ha vetat att det var utsiktslöst.
Så jag har besparats det.
- Hur känner du dig? - På ett sätt lättad, förstås.
Tidningarna hittar mig inte och det blir inga efterverkningar.
- Men? - Jag förberedde mig på...
att möta honom i rättssalen, mannen som förstörde mitt liv-
- och nu känns det som lite av ett antiklimax.
Ska jag gå tillbaka in och be honom förklara sig oskyldig ändå?
Nej tack.
Vi borde gå. Konstapel Willis hämtar bilen.
Det gör mig gott att se en vänlig kvinna pyssla i köket.
Jag har te åt oss alla och tilltugg åt dig senare.
- Du är en nådens ängel. - Avbryter vi?
Inte alls, milady. Du är väldigt välkommen.
Vi ville bara se hur det är med dig.
Daisy kan berätta var vårt kontor är.
Daisy blir till stor hjälp för mig.
Vi ville diskutera grisarna.
- Ska vi gå ut? - Vi kan prata här, milady.
- Det är inte privat. - Då så.
Jag förstår att du har mycket erfarenhet.
Med råge. Jag är bäst på grisar.
Men lady Mary oroar sig över den fysiska sidan.
Att dra en galt från en sugga eller ta kultingar från modern.
Är det för att jag äldre än jag var?
Du kanske redan har valt ut en dräng som hjälp?
Vi har diskuterat det, mr Mason och jag.
Han varnar mig när muskler behövs...
- och går från huset. - Du är där för betjäning...
- och så? - Vi planerar det runt...
när mr Carson kan släppa mig.
- Inte varje dag. - Det är bra av dig, Andrew.
Jag vill träna att sköta grisar.
Jag vill lära mig om jordbruk.
Jag förstår. Bra.
Det verkar avgöra saken.
Vi måste gå. Vi är på väg till Catterick och är sena.
- Hoppas du blir lycklig. - Tack.
Jag vill träna.
Jag vill lära mig.
Det var ingen lögn.
Varför är lord Hexham så mycket i Tanger?
Han gillar det väl där.
Hade jag Brancaster Castle skulle jag inte vilja lämna det.
Jag håller med. Men han är inte landsbygdstypen.
Mer artistisk än sportig om du förstår.
- Han jagar eller skjuter inte? - Knappt
- Han målar. - Vad målar han?
Mest Tangers unga män.
Du vet, scener ur det lokala livet.
Och han har aldrig velat gifta sig?
Jag skulle inte säga det.
Det har förståtts att han och hans kusin Adela Graham ska gifta sig.
Förståtts av vem?
Av de två föräldraparen.
Så romantiskt.
Men du gillar honom?
Du skulle inte vilja hitta nåt annat att göra?
Jag vill inte lämna Brancaster.
Jag tycker om kusin Peter, även om han inte är landsbygdsman.
Han har inte ett uns av elakhet i sig.
Vad gör vi i kväll?
Har jag din kväll också?
Kom till min lägenhet på en drink.
Sen kan vi gå nån annanstans.
- Du väljer. - Vågad plan.
Inte så vågat som det låter, tyvärr.
Men jag vill höra din åsikt.
Och du ska få den.
Charlie slår honom igen. Det retar honom.
Mr Rogers är en bra förare.
Jag vet, men de tar såna risker.
Jag avskyr det. Jag bara avskyr det.
Långsam racing finns inte.
Men ändå.
Säker kärlek finns inte heller.
Kärlek ger någon makten att såra en.
Vilket jag inte gör lättvindigt.
Hon gick bra.
Hon är perfekt, Charles. Ändra inte något.
Jag tror jag startade efter dig.
Du är en dålig förlorare.
- Nå? - Så snabbt.
Det är tanken.
Hon har bra köregenskaper.
- Tar du den till Brooklands? - Och andra banor.
Jag har hittat min nya bil. Vad tycks?
Hon måste vara bra för att slå mig.
Det gjorde jag, och gör det igen.
Då måste vi fira.
Det finns en pub i Catterick.
Inte för mig. Jag måste hem.
- Vi går ändå. - Okej. Jag ska bara byta om.
Hjälp honom njuta av det.
Ni behöver inte gifta er.
Men du måste låta honom njuta av den här stunden.
Är du inte nervös? Jag vore det.
Nej. Jag ser fram mot det.
Vi gör en grisman av dig.
Jag ska låna ut böcker till dig.
Om grisuppfödning och skötsel.
Du behöver kunna teorin.
Kunskapen kommer att glädja dig. Det gör arbetet mer logiskt.
Då så.
Vi hörs. Tack.
- Hur många fler? - Bara en.
- Ms Edmunds. - Skicka in henne.
Du kan gå in nu.
Varsågod och sitt.
Jag har läst om dina många bedrifter.
Jag ser att du föddes -92.
Jag kan verka för ung som redaktör men jag har erfarenhet.
Jag skulle säga att vi föddes samma år.
Har du sett ett exemplar av vårt senaste nummer?
Jag producerade det faktiskt.
Vår redaktör slutade så det hängde på mig och resten här.
Och under en skräckfylld natt klarade vi av det.
- Är du säker på att du behöver mig? - Ja.
Men jag har bevisat att du är gammal nog.
För jag var det.
1892. Verkar vara en miljon år sen nu.
En annan tid, en annan tidsålder.
Kan vara värt att utforska.
Viktorianska bebisar som blev moderna kvinnor.
Och priset de har betalat.
Åh, tack.
Så här ska det se ut.
- Jag tror det går bra för dig här. - Jag med.
Vet ni vad jag önskar? Att vår Daisy skulle bo här.
Du kan arbeta i det stora huset. Men ha ett hem med mig.
- Jag vet inte. - Vad är det?
Vad är 20 minuters promenad?
Jag måste fundera på det.
Jag skulle inte tänka länga. Här är som himlen.
Du satte aldrig foten utanför asfalt på 18 år.
Och nu är allt skördar och grisuppfödning.
Alla är inte rätt för det de föddes till.
Helt sant. Här är böckerna jag talade om.
Du lär dig mest av arbetet, det vet jag.
Men de ger dig en grund...
- om du är seriös. - Det är jag.
Vad mer kan jag ge dig?
- En kopp te till? - Varför inte?
Gärna.
Jag är rädd att mamma, pappa och moster Edit alla är bortresta.
Så du får klara dig med mormor och Donk.
Är farmor Violet indian?
Varför säger du det?
Barnflickan sa att hon var på krigsstigen.
Kom och se på böckerna jag har tagit fram åter.
De här är en del av platserna Donk och jag har besökt.
Chamberlains kontor ringde för att bekräfta att han dinerar på fredag.
- Önskar han inte gjorde det. - Men du ordnar oppositionen?
Javisst. Redan gjort det.
Vilken besvär det är.
Mamma är en dålig förlorare.
Hon har så lite erfarenhet.
Du kunde inte bara backa undan och låta det bli som det blir?
I 30 år har jag strävat för att låta din mamma få som hon vill.
Men detta är för viktigt. Hennes motiv är hedervärda-
men det räcker inte när hon förstör folks liv.
Vi kan ställa in om jag säger att du är sjuk.
Inte sjuk nog och hon ändrar bara tid.
Hon kan få Chamberlain att göra som hon vill fast gudarna vet varför.
- Vad är detta? - Det är Sfinxen, älskling.
- I Egypten. - Vad?
Sfinxen.
En varelse med hemligheter som hon aldrig avslöjar.
Precis som farmor Violet.
När kommer du dit?
- På fredag? - Inte mycket före kl. 20.00.
Jag vill ha tillgång till rummet när mr Chamberlain anländer.
Kära nån.
- Dåliga nyheter? - Kära nån.
Hade inte tagit med det om jag hade vetat.
Spratt, kan du be Denker komma upp hit, tack?
Självklart, milady.
Du är rätt upprörd.
Denker har vanhedrat sig.
- Så plågsamt för dig. - Det är inte så mycket det.
Men jag måste hitta ett nytt hembiträde.
Ja. Jag förstår. Ett riktigt straff.
- Milady? - Är det sant...
- att du kallade dr Clarkson förrädare? - Va?
Visst inte, Denker?
Jag tyckte bara att han betedde sig illa mot ers nåd.
Det är inte din uppgift att ha åsikter om mina bekanta.
- Än mindre uttrycka dem. - Han kan inte yrka på din vänskap nu.
Inte när han vände sig mot dig.
Drog jag tillbaka min vänskap-
- från alla som har talat illa om mig skulle min adressbok vara tom.
- Ja, men visst... - Att ett hembiträde...
förolämpar en läkare mitt på gatan?
Du har läst för många romaner.
- Du har sett för många filmer. - Jag tog dig i försvar.
Och för det skriver jag en ljummen referens-
- som kan ge dig anställning nån annanstans.
Men från detta hus måste du gå, genast.
Du kan stanna i kväll men du måste gå i morgon. Gå.
Är du säker? Jag kan inte tro att dr Clarkson...
- önskar hon förlorar sin tjänst. - Då skulle han inte ha skickat det.
När vi släpper lös krigshundarna måste vi gå dit de för oss.
Ledsen för det. Det var en rejäl kö.
- Populärt. Ett gott tecken. - Du känner inte till det?
Ni skrattar, men jag har knappt varit i en pub.
Matthew var ingen pubman och pappa går till Grantham Arms-
-en gång om året med hyresgästerna.
Jag är rädd att mitt liv är grövre.
Jag har blivit Varnad.
Så bilen är en succé?
Jag var inte övertygad, men det är den.
- Du måste prova. - Hoppas erbjudandet är äkta.
Jag insåg inte att du var så ivrig, Tom. Du kunde ha kört idag.
Du vet att jag kom som chaufför?
Mary berättade. Men alla chaufförer...
- älskar inte bilar. - Det är sant.
Jag ska säga vem som pratade om dig. Evelyn Napier.
- Hur mår han? - Bra.
Fortfarande singel, förstås, och tränar nog efter dig än.
Han tränar förgäves, men jag är förtjust i honom.
Vad betyder det?
Det betyder att lady Mary vet hur hon är.
Nästa gång ni åker söderut kan vi alla äta middag.
- Gärna. - Ni är roliga.
- Vad menar du? - Hur ni hittar på skäl att träffas.
Du för att se honom köra, han för middag med en vän.
Varför kan ni inte säga: "Jag vill vara med dig.
- När kan vi göra det?" - Du ser?
Han kan ha anpassat sig på vissa sätt, men kämpar med att följa reglerna.
- Vad är de? - Jag hörde dig inte komma in.
Mr Mason lånade mig några böcker om grisuppfödning och jordbruk.
- Jag ska hjälpa till med grisarna. - Jag förstår. Vilken börjar du med?
Den röda, tror jag.
Den röda. Vem har skrivit den?
"F. J. Connell."
- Betyder det något för dig? - Inte mycket.
Måste vara det mest sofistikerade rummet jag har varit i.
Smaken är Michaels. Han var väldigt artistisk och begåvad.
- Så du ska bo här? - Jag tror jag bor här mer.
Jag vill ha ett liv borta från Downton.
För att du gillar London?
Tja, huset, egendomen, allt är Marys nu-
-mer än pappa inser.
Det är dags för mig att bryta mig loss i min egen riktning-
-inte bara driva i Marys kölvatten.
När åker du hem den här gången?
Imorgon. Mitt arbete här är klart.
Jag har hittat min redaktör-
- och vi har en minister på middag på fredag.
- Så vi har parad. - Det är väldigt flott.
- Är din far politisk? - Inte alls.
- Min farmor bjöd in honom. - Så imponerande.
Hon är det. Ska vi gå?
Jag älskar Café de Paris. Hur visste du att du skulle välja det?
Jag visste att vi skulle älska samma saker.
Gud, vilken lättnad. Jag trodde jag gick för långt.
Åh, nej.
- Du har gissat hur mycket jag gillar dig. - Du känner inte mig.
Nog för att tänka på dig hela tiden när vi är ifrån varandra.
Det är väldigt rart.
Jag har förstås inte mycket att erbjuda.
Du har mycket att erbjuda och jag är inte säker på att jag är värdig.
Men för tillfället, låt oss bara njuta av en god middag och lite dans.
Jag säger inte emot.
- Så det var en bra dag? - Äh, ja.
Ett lyckligt slut på en prövotid för den stackaren.
- Daisy kämpade väl för hans sak. - Fast inte alltid förnuftigt.
Fast han är en underbar kille. Vänlig och omtänksam.
Han vill att Daisy ska bo där. Förståeligt. Han måste vara ensam.
Han är inte ensam. Han har bott på egen hand i år. Han är van.
Han njöt av lite sällskap idag.
Han var bara artig. Han längtade nog efter att vi skulle gå.
Du får inte ta illa upp när mr Mason skaffar nya vänner-
-nu när han är bland oss.
Självklart inte. Jag tror han mår bra som han är.
- Jag är redo att gå till stugan. - Naturligtvis.
Mrs Patmore, jag har inte tackat för middagen.
- Alltid glad att hjälpa till. - Jag är tacksam.
Jag undrar om du kan gå igenom tillagningen med mrs Hughes.
- Ja? - Det var ett tag sedan...
hon lekte med sina kastruller, så hon har lite att ta igen.
Du är väl glad att hjälpa till?
Väldigt glad och väldigt tacksam.
Nu måste jag hämta min kappa.
Ledsen, ms Denker. Jag ser inte att jag har en roll att spela.
Så du ska bara sitta och låta mig bli avskedad?
Hur hände det? Var du full?
Nej, jag var inte full. Jag var chockad.
Chockad av doktorns korta minne och att han svek sin beskyddarinna.
Tvivlar på att han ser det så.
Det var så jag såg det och handlade i enlighet med det.
Är jag klandervärd för att jag är passionerad?
Något mer sådant prat och jag kan inte sova.
Du sover inte en blund om jag fortfarande får sparken när vi går upp.
Det är en risk jag får ta.
Jag fasar för middagen på fredag.
Vi också, men vi måste ta oss igenom det.
Jag är rädda att mamma ser bråket som den sista striden-
-hennes livs sista stor strid.
Om hon förlorar blir det ett helvete.
Då får det bli ett helvete.
Utöver det känner jag mig rätt risig.
Det är säkert bara magbesvär-
-men oavsett blir jag glad att få vila.
Det är för sent att ställa in, men jag kan klara mig utan dig.
Mamma skulle säga att jag svek henne.
Nej. Som du sa tar jag mig igenom det och tar det lugnt i några dagar efteråt.
- Hur hände det? - Jag kastade en bok och den träffade.
Ja. Den röda.
Varför kastade du den?
Varför kastade du boken, Andy?
- Du kan inte läsa, eller hur? - Nej, jag kan inte läsa.
- Kom igen, skratta åt det. - Jag skrattar inte.
Du har dolt det bra. Det måste jag säga.
- Bläddrar igenom dina tidskrifter. - Jag tittar bara på bilderna.
Varför lärde du dig inte i skolan?
Jag fånade mig tills det var för sent.
Lärde mig signera, vilket var allt jag behövde i militären.
Nu vill du bli bonde.
Jag kunde bli lantarbetare, men jag vill bli mer än så.
Om jag inte kan läsa är det inte möjligt.
Så ännu en dröm går åt skogen.
Det behöver inte bli så.
Jag lär dig läsa.
Och skriva också om du vill.
Jag måste vara för korkad. Jag har inte lärt mig hittills...
- och skulle det om jag hade nåt vett. - Det är inte sant. Du är klipsk.
Du kommer att bemästra det. Lita på mig.
- Vad skulle de andra säga? - Vi berättar inget.
Vi pratar om det i morgon bitti, okej?
Mr Barrow.
Jag har inte betett mig väl mot dig.
Och jag är ledsen för det.
Jag har varit med om värre.
God natt, Andy.
Åh, du är uppe tidigt.
Jag antar att du har fullt upp i dag.
- Har du packat? - Nej, det har jag inte.
Låt det inte dröja för länge. Ta upp hennes frukost och klä henne-
- för att försäkra dig om din referens och ge dig av sedan.
- Är det allt du har att säga? - Se inte på mig. Det är inte mitt fel.
Och det finns inget jag kan göra.
- Blev din systerson fångad? - Vad?
Din systerson som var på flykt från polisen.
Den som du gav skydd här. Fångade de honom?
Det tror jag inte. Nej.
Jag undrar om det var för att tilläts vila här.
Det tror jag kanske att det var.
Septimus Spratt, om jag får sparken drar jag med dig ner.
Och min synd är inget brott.
Vad kan jag göra? Jag kan inte prata med henne innan hon är klädd.
Medan du väntar kan du fundera på vad du ska säga.
Såvida du inte vill börja sy postsäckar.
Jag lovar inget. Anta att hon inte lyssnar på mig.
Du får hoppas hon gör det, mr Spratt.
Du får hoppas hon gör det.
Hon gillar honom, men jag tror inte hon är seriös.
Varför inte?
Lady Mary känner sig viktig och jag tvivlar på att han är nog åt henne.
Förresten, vad skulle han göra här?
Hänga här och testa bilar på uppfarten?
- Han kan alltid skaffa ett jobb. - Som vadå?
Jag tvivlar på att efterfrågan på racerförare i Thirsk är stor.
Så lady Mary tror inte på att kärleken övervinner allt?
Vi får inte vara hårda. Hon är som hon är.
Men jag tror hon vill ha någon som har med sig lika mycket.
- Jag kanske har fel. - Hoppas det. Jag vill se henne lycklig.
Jag är lycklig och jag vill att alla är lyckliga.
- Är du verkligen lycklig? - Lyckligare än nånsin.
Lycklig, otålig, uppspelt.
Säg inte för mycket. Det skrämmer mig. Vi har fortfarande månader kvar.
- Inget går fel. - Dålig skörd, dålig skörd.
Vad betyder det?
Förr i tiden när skörden var god brukade bönderna ropa "dålig skörd"-
- så gudarna inte skulle bli avundsjuka och förstöra dem.
Dålig skörd!
- Det borde fungera. - Vi får hoppas det.
Bäst vi skyndar annars blir vi sena till frukosten.
- Nå? - Hon vill träffa dig i sällskapsrummet.
Vad sa hon? Vad sa du?
Jag sa åt henne att ditt brott var överdriven lojalitet.
Att din hängivenhet för henne hade förblindat dig.
Det var doktorns självbelåtenhet som irriterade mig.
Det sa jag inte.
Nej, nej. Poängen är, fungerade det?
Jag påminde henne hur svårt det är...
- att hitta utbildad personal nu. - Och fungerade det?
Jag frågade hur lång tid det tog att lära upp dig.
Prata mindre om det. Jag vill bara veta om det fungerade.
Hon tänker ge dig en chans till.
Halleluja.
Men se överraskad ut när hon säger det.
Jag ska tävla med Paulus i min förvåning.
Visst. Bäst du går upp.
Åh, och ms Denker. Jag vill inte höra något mer omnämnande-
-av min olycklige systerson.
Åh, det beror på.
- Vadå? - Om jag behöver...
nämna honom igen eller inte.
- Så han har inte anlänt? - Inte än.
Men det vi vill veta är vilken makt du använde för att få hit honom.
- Personlighetens makt. - Det hade nog inte fungerat för mig.
Fungerar för mig. Mår du helt bra?
Jag klarar mig så länge ingen frågan hur jag mår.
Din lapp blev nästan dödlig för stackars Denker.
Jag avsåg bara att hon skulle läxas upp.
Jag antar att Spratt räddade henne, vilket är förvånande på många sätt.
Mamma, vad gör du?
Carson, kan du byta ut placeringskorten i matsalen?
- Jag är inte säker på att hennes nåd... - Robert?
- Gör det bara. - Ja. Då så, min lord.
Du hamnar på en obetydlig plats.
- Jag har hittat min redaktör. - Och hade kul.
Jag dansade på Café de Paris, vilket kändes ungt.
Vi såg Henry Talbot testa en racerbil.
Så vi är Bright Young Things.
Jag vet inte med begåvade.
Den ärade Neville Chamberlain, hälsominister.
Lord Grantham.
- Lady Grantham. - Ministern.
Så vänligt av dig att hitta tid i ditt fulla schema.
Vi är väldigt tacksamma.
Jag vågar inte neka din svärmor.
Där är du.
Hur mår kära Anne?
Hon hälsar.
Så vuxna ni alla är.
Jag minns så väl-
-när du och hon var unga och sorglösa-
- och sökte skoj var än ni kunde hitta det.
Det vet jag.
Men som jag alltid säger, låt det förflutna stanna i det förflutna.
Jag säger också alltid det.
Har du träffat min kusin, mrs Crawley?
Nej. Det är en stor ära.
Jag antar att du är här för att diskutera nya planer för vår hälsa?
Jag vet att jag ska diskutera ett ämne som intresserar lady Grantham.
Ursäkta. Får vi bjuda på en av dessa?
Tack.
Du behövde räddas. Vår egna predikament är illa nog-
-utan att dras in i andras.
Så väl du förstår mig.
- Du hamnar i hårt debatt. - Önskar jag inte vore det.
Ska vi gå in?
Vi vill inte trötta ut ministern innan han ens har fått chansen att sitta ner.
Hon kan inte skydda honom i matsalen.
Du drar dig inte för något för att få som du vill.
Så är det.
Det är en egenskap jag delar med Marlborough, Wellington-
-och min bortgångna mor.
Jag tränades i en hård skola.
Och jag slåss i enlighet med det.
Nej. Han är på uppgång.
Jag har läst att han kan bli premiärminister.
- Han är inte vän med fackföreningarna. - Det ska han gratuleras för.
Är consommén klar, mrs Patmore?
Vi ska inte vara i vägen för dig.
Du sa aldrig hur rättegången gick.
Jag behövde inte vittna.
Han tittade på vittneslistan och förklarade sig skyldig.
Du måste sakna avslut.
Det är skarpsint av dig.
Jag frågar inte vad det var, men jag hoppas du kan lämna det bakom dig.
Jag är inte säker, men tack.
Mr Molesley säger att änkegrevinnan är beslutsam.
Då har mr Chamberlain inte mycket chans.
Tror inte jag heller.
Men om det är viktigt för bygden vill han lyssna.
Han vill bara komma härifrån vid liv.
Systemet har fungerat väl här i 100 år.
Varför måste vi förstöra allt i vår väg bara för förändring?
Det kanske inte är en sann representation av fallet.
Det finns många fördelar med planen.
- För vem? - Kära nån!
Jag trodde jag var här för att höra från en enad grupp-
-inte för att bevittna en holmgång.
- Tycker du inte om en god kamp? - Inte direkt.
Min svärmor är kortsiktig när det gäller andras synpunkter.
Tvärtom. Jag har en klarsyn-
- som låter mig motstå ett hembiträdes sentimentalitetsfälla.
Din entusiasm tar överhanden.
- Kan vi sluta detta hemska gräl? - Jag önskar det.
För jag... Jag är så ledsen.
- Thomas, på vänstra sidan. - Ge mig servetter!
- Jag ringer ambulansen. - Håll honom varm.
- Ta min rock. - Vad är det?
- Hans magsår brast. - Vad?
- Klarar han sig? - Vi måste ta honom till sjukhus snabbt.
Jag är här. Oroa dig inte.
Om det här är slutet, vet om att jag har älskat dig väldigt mycket.
Det är inte slutet. Det tillåter vi inte.
- Lite vatten? - Nej! Inget vatten.
Håll honom bara stabil tills ambulansen kommer.
- Är det illa? - Har ringt ambulans.
Den kommer när som helst. Ms Baxter, Anna-
- hämta deras nåders kappor. Glöm inte lady Edith.
Jag då, mr Carson?
Ta saker som kan vara till nytta.
Skynda. Vi har ingen tid att slösa.
Jag kan inte tro det.
Livet är kort. Döden är oundviklig.
Det är allt vi vet.
Där är en man som har skakats om in i själen.
Allt han har baserat sitt liv på har visat sig dödligt.
Vi har inte tid för filosofi, mrs Patmore.
- Vad kan vi göra för att hjälpa? - Vi skickar upp kaffe.
Jag vet inte hur mycket nytta jag kan göra här.
- Du borde gå. - Jag ska överväga den nya planen.
Nej. Låt den kvarstå.
Jag tror förändringen fungerar väl för båda institutionerna.
Då så. Lady Grantham.
- Hälsa till kära Annie. - Det ska jag.
Ambulansen är här.
Tillrättavisa mig inte, mamma.
Jag tror det nya blir bättre och har inte tid för diplomati.
Jag har nog att oroa mig för.
Bäst vi är ärliga. Vi måste få slut på hemligheterna vi har haft.
Menar du Marigold är det ordnat.
Du vet att jag är ledsen. Nu koncentrerar vi oss på Robert.
De är klara. De vill ta honom nu.
Flickor, Mary, Edith, vi måste åka.
Edith, kära du, ring mig med nyheter.
- Oavsett hur sent. - Det ska jag.
Jag kör dig hem i min bil.
- Och lady Grantham. - Om ett ögonblick.
Du är ganska blek. Vi åker tillsammans.
Du har blivit chockad.
Jag tror jag blev chockad flera gånger i kväll.
- Har de kört fram din bil? - Låt ambulansen åka iväg.
En middag som gav mer än du önskade.
Ska du följa med dem?
Jag vill inte tränga mig på, men de hör av sig.
- Kan du låta mitt kontor veta? - Självklart.
Om du gör mig en tjänst och svarar på en fråga.
Varför kom du hit i kväll?
Din svärfarmor kan vara övertygande.
Jag vill veta hur hon gjorde det.
Min fru har en bror, Horace de Vere Cole.
- Du kan ha hört talas om honom? - Upptågsmakaren?
Utgav han sig inte för att leda en turkisk delegation?
Abessinsk, men ja.
Han gjorde alltid såna saker.
Får några år sen grävde han och hans vänner en skyttegrav genom Piccadilly-
-och försatte London i totalt kaos.
- Men... - Jag var en av de ansvariga.
Vi klädde oss som arbetare och stoppades inte.
När vi var klara var alla gator blockerade-
-från East End till Belgrave Square.
Gamla lady Grantham hotade att avslöja dig?
Det var längesen nu.
Men tidningarna skulle få det att se så illa ut som möjligt.
Och en middag verkade vara värt priset att avvärja det.
Där är min bil.
Så det är bäst jag ger mig av.
Tack, min lady.
Det var lady Mary.
Hans nåd opererades och vilar nu.
Hennes nåd stannar över natten-
- men lady Mary och lady Edith kommer hem.
- Vad var operationen? - De utförde en gastrektomi.
Vad är det?
Inget vi har att göra med.
Kommer han att klara sig?
Det låter som om han har en chans.
Gudskelov.
Jag tar reda på om han behöver nåt i morgon.
Jag går dit med lite saker åt hennes nåd.
Jag följer med.
Jag är väldigt lättad.
Självklart.
Jag trodde inte det spelade roll för mig.
Jag måste bli mjuk på äldre dar.
Låt inte de andra djuren veta, då hoppar de på dig.
Lämna honom i fred. Vi borde gå.
Vi kan göra det turvis i morgon så mamma får vila.
Nåja. Jag går först.
Stark kan skjutsa mig dit och ta hem mamma.
Vilken hemsk påminnelse.
På en sekund kan hela livet förändras.
Ja. Det tar bara ett ögonblick för allt att kännas helt annorlunda.
- Jag ska titta till barnen. - Naturligtvis.
God natt.
Hur mår han?
Han klarar sig, men han blir försvagad.
Vi måste lätta på hans börda.
För att vara mer precis, Tom-
- måste du och jag ta det fulla ansvaret för egendomen.
Vi involverar honom i de stora besluten men han får inte oroa sig mer.
Det var därför han fick magsåret från början.
Länge leve vår egen drottning Mary.
God natt.
Mr Carson sa att hans nåd kommer att återhämta sig.
- De verkar tro det. - Alla var väldigt glada att höra det.
Kan jag hämta något?
Jag vill bara gå och lägga mig.
Du måste vara totalt utmattad.
Anna, får jag fråga en sak?
Är det något prat bland tjänstefolket om ms Marigold?
Vad för slags prat, milady?
Alla tycker hon är en tursam liten flicka som har tagits in av familjen.
Men de skulle tycka det.
Är det allt du vill säga?
Hurså? Vad skulle jag annars säga?
Strunt samma.
Jag är för trött för att prata mer i kväll.